960 e.Kr. Gorm den Gamle er konge af Danmark.
De erobrede skatte fra togterne mod England er ikke kun sølv og guld.
Nogle har taget en ny tro med hjem.
Tag hende levende.
Stands.
- Hvem er du? - Hvem spørger?
Jeg spørger. Er du kristen?
- Mit sværd er min gud. - Hvad har du der?
Dit svin!
Vi myrder dig, dit svin!
Hvad er der med dig? Jeg vil ikke have det her.
En kvinde?
Du burde ikke være kommet. Byen er fuld af død og rædsler.
Herregud... Hvordan er det gået til?
Hvem er hun?
Et varsel, uden tvivl.
Det her er Freja. Hendes søster er Gudrun den frygtløse-
- som påstås at være datter af en ægte valkyrie.
Hun er en vildsindet skjoldmø, som bragte den kristne tro hertil.
- Hvorfor så det her? - Du burde ikke være kommet.
Tag af sted så hurtigt som muligt. Jeg forlanger det.
- Nej, nej... - Fortæl, gamle mand.
Og giv mig mad og mjød. Jeg sulter ihjel.
Selvfølgelig.
Noget at drikke og noget at spise...
Det hele begyndte, da Gudrun og jarlen tog til England for at plyndre.
- Jarlen? - Her er jarlen og herskeren den samme.
Han hedder Odinsson. Han er tro mod de gamle guder og hader de kristne.
Gudrun og jarlen blev i England i flere år, og Gudrun forelskede sig-
- i en kristen mand. Hun erstattede de gamle guder med den kristne gud.
Odinsson var imod det, så han...
...dræbte Gudruns kristne mand. Ja.
Da hun kom hjem, samlede hun alle sine følgere og byggede en kirke-
- i den anden ende af byen. De har været i krig lige siden.
- Er Gudrun velhavende? - Hun tog meget med fra England.
Ja... Men det meste blev beslaglagt af Odinsson.
- Jeg burde møde hende. - Nej... Du burde tage af sted i aften.
- De dræber dig. - Jeg tror, at jeg bliver her.
Det lyder indbringende. At beskytte hende.
- Er du kristen? - Jeg er, hvad du ønsker, jeg skal være.
- Hvad vil du her? - Jeg fandt en kvinde bundet til et kors.
- Jeg hørte, at hun var din søster. - Freja? Hvor er hun?
- Hun er i sikkerhed, lige nu. - Og præsterne?
- Jeg kender ikke til nogen præster. - Jeg forlanger, at du henter hende nu.
Rolig.
Det skal jeg nok. Men det koster dig 30 sølvmønter.
Det vil jeg ikke betale.
Jarlen betaler mig sikkert gerne.
Svin.
Hvis du ikke vil have din søster tilbage, så...
Betal ham.
Jeg håber ikke, at du bedrager os.
Nej, det gør jeg ikke.
Helga.
Indbringende by.
- Du er en hjerteløs køter. - Var din tunge, Agnir.
Ellers skærer jeg den af.
Fortæl om Odinsson. Han lyder som en, jeg burde møde.
Det er ikke en, man laver numre med. Hans hund, Tor vil dræbe dig.
Jeg beder dig ikke om meget.
- Mø. - Jeg er ingen mø. Jeg er Astrid.
Og jeg er også Gudruns søster. Hun vil tale med dig.
- Har hun sølv, så har jeg et sværd. - Så følg med.
Jeg vil endnu en gang takke dig for min søster.
Det er virkelig forfærdeligt, hvad hedningene gjorde mod hende.
- Jeg vil give dig et tilbud. - Hvordan det?
Vælg Herrens side og hævn hende.
Og hjælp os med at fordrive hedningen herfra.
Det lyder rimeligt. Hvad ville det være værd for dig?
Jeg tilbyder 20 sølvmønter.
Jeg gør det for 80.
- 80? - Halvdelen nu og halvdelen bagefter.
- Det er for meget. Jeg har lige betalt... - For din søsters liv.
30, i så fald. Med logi og mad.
40. 60!
60 sølvmønter.
Og jeg vil have et kammer.
Hvem bandt pigen fast i skoven? Det må have været dig og dig.
Og mig!
30 sølvmønter. Godt klaret.
Du har vundet Frejas ære tilbage og har vundet min tillid.
Helga?
Vis ham hans kammer.
Hvad får dig til at tro, at han ikke er djævelen i forklædning?
Vi kan ikke stole på den fremmede. Vi ved ikke engang, hvad han hedder.
Så du hans ring?
- Ja. - Sikkert stjålet eller erobret.
Vi kan ikke risikere alt det, vi har kæmpet for.
- Vi burde dræbe ham i søvnen. - Astrid!
Gud førte ham hertil af en grund. Skulle det være at dræbe ham?
Hvor er præsterne i så fald? Hvordan ved vi, at han ikke har dræbt dem?
Eller at han tog vores søster for at få løsepenge.
Vi venter, til Freja vågner, inden vi tager forhastede beslutninger.
Vi har brug for ham nu. Jeg håber, at budskabet-
- om vores problemer har nået vores brødre på den anden side af havet.
Og de 60 sølvmønter, du allerede har betalt ham?
Vi kan tage dem tilbage.
Kom nu, Gudrun.
Lad mig dræbe ham.
Godt, godt...
En kriger vil forstyrre gudernes balance.
Jeg ser en mand fra et fjernt land...
...uden tro. Han er ikke et almindeligt menneske.
Hvad mener du?
Jeg kan kun fortælle, hvad jeg ser.
Jeg kan ikke fortolke... indholdet. Mange vil dø.
Vogt dig. Du må dræbe ham.
Ellers vil du selv dø.
Mange vil dø...
Forlader du os allerede?
Jeg sagde jo, at han var upålidelig.
Jeg vil ikke dræbes i søvnen. Jeg beholder de 30 mønter for din søster.
Hvordan vidste du...
Kujon!
Godt klaret, Astrid.
Han er ikke en kriger, vi vil have gående her.
- Odinsson vil hævne sig. - Frygt ej, søster.
Vi får sandheden fra Freja, når hun vågner. Vi har stadig smedens støtte.
- Der bliver ingen krig uden gode våben. - Hold den information mellem os.
Det må ikke blive kendt. Hans støtte afhænger af det.
Dig? Jeg troede, du var blevet dræbt.
Så skal nok sige til.
- Jeg skal bruge mad og mjød. - Selvfølgelig.
- Bliver du her i nat? - Måske.
Ja.
Hvad er din erfaring med de kristne?
Jeg tror, de foretrækker et liv i fred. De troede på de gamle guder før...
...men jeg tror ikke, at man uden videre skifter tro.
Jeg så Astrid tale med spåkonen i dag.
Jeg tror ikke, at Odin synes om, at en kristen anvender hans evner.
Hun virker ikke særlig kristen, men denne gud virker ikke forskellig-
- fra de andre. Den får de troende, at til udføre onde handlinger i dens navn.
Det er måske bare en undskyldning.
En ting er sikker, Agnir. Denne landsby får det bedre, hvis guderne forsvandt.
Det skal være min gave til dig. At slippe af med dem alle.
Du er en skør djævel. Og jeg er sikker på, at du bliver dræbt.
Men du burde anskaffe dig et bedre sværd.
Smeden i byen er en af de dygtigste i hele riget.
Hans arbejder er endda blevet lovprist af selveste konge.
Virkelig?
Skål på det.
- Godmorgen. Hvordan var din hvile? - God.
Det bliver en hektisk dag.
Her, min ven. Et bæger til afsked.
Tak.
Du spærrer for lyset.
Jeg har meget at gøre. Der er et uvejr på vej.
Agnir fortalte, at du er den bedste håndværker i kongeriget.
- Dit ry er velkendt. - Det er det oftest.
Folk taler om... hvordan du dræbte Odinssons mænd.
Hvordan du fik dem til at se svage ud.
- Hvad vil du her? - Ernære mig ligesom alle andre.
Men jeg har brug for noget bedre.
Et fint arbejde. Det ligner mit eget.
- Men det har set en del. - Det er et gammelt sværd.
Det tilhørte min far før mig.
Jeg har måske noget til dig.
Hvad mener du med, at et uvejr er på vej?
Man bliver nødt til at vælge side.
Hvilken side vælger du?
Den, der er god for mig. Den, der vinder til sidst.
Jeg fremstiller kun våbnene.
Det der... er et sværd.
Hun hedder Grim. Hun blev smedet af jern fra en anden verden.
Kun helvedes ild...
...var hed nok til at smelte det.
Hvad vil du have for det?
Det er et sværd for de værdige.
- Et beløb er kun et symbol på respekt. - Smed?
Ja, Olaf?
Og sværdet?
100 sølvmønter.
Fremmede. Jarlen vil tale med dig i sit hjem. Kom.
Perfekt.
Efterlad sværdet her.
Pas på det. Jeg kommer tilbage.
Herre, dette er den fremmede, som dræbte tre af dine mænd.
Så du er den berømte fremmede. Du har skabt stort postyr i min by.
Han dræbte tre af vores mænd ved hovedporten.
Og de to i tårnet. Var det også dig? Jeg burde dræbe dig for det.
De fornærmede mig, da jeg kom. Det er min ret at beskytte mig selv.
Det er ikke min skyld, at dine mænd ikke kan slås.
Lyt til ham. Hvad vil du have?
500 sølvmønter for de oplysninger, jeg vil give dig.
Du bør give mig Gudruns hoved for den pris.
- Der er skibe på vej. - Lad ham komme forbi.
Hvilke skibe?
Kongens skibe.
Hvis det ikke er sandt, vil jeg få dig flået.
- Den føles en smule let. - Der er 15.
Du må komme tilbage efter resten.
Nuvel. Så går jeg nu.
Vi har beslaglagt din hest, så du ikke kan flygte.
Herre. Vi må gøre brug af denne viden.
Få Tor til at føre en gruppe af sine bedste mænd til stranden.
Kun der kan de gå i land. Og send nogle op i tårnet igen.
Javel, herre.
Situationen har forandret sig.
Inviter Gudrun og hendes nærmeste til en fest i aften.
- Vi vil have fred med de kristne. - Fred?
Efter det, hun har gjort mod byen?
Vi må fordrive... og dræbe dem.
Det kommer, hustru. Vi har en plan på vej. Gør, som jeg siger.
Så stoler jeg på dig.
Det er en lille vagt.
De må have spredt tropperne for at beskytte skibene.
Så afgjort værdifuld information.
Jeg har ændret mening om dig, fremmede. Jeg vil ansætte dig.
Det lyder godt, men holder I ikke våbenhvile?
Hvad skal jeg gøre?
Det bliver snart udgydt blod, og jeg har brug for din hjælp.
Her er 50 guldmønter.
De burde dække resten af betalingen.
Meget generøst. Jeg skal også bruge min hest.
Giv ham hans hest.
- Mange tak. Jeg er til tjeneste. - Bevæg dig ikke for langt væk.
Min dame.
- Vi blev reddet. - Dejigt at se dig vågen, søster.
Biskoppen er sejlet hertil, og kongen har sendt livvagter med. De er stridslystne.
Må Gud velsigne dig, mit barn, for at have lidt vor frelsers kvaler.
Tak, fader.
Vi må vide, hvad der skete med vores brødre, da I forlod England.
Vi har ikke hørt et ord, og når jeg ser dig sådan her...
...frygter jeg det værste.
Jeg forsøgte at beskytte dem, men de var for mange.
- Hvem var det? - Det må have været jarlens mænd.
Jeg så djævelens ansigt.
Fortæl, hvad der skete, mit barn.
Broder Richard blev dræbt.
Edwin og jeg ville gemme os i skoven, og jeg dræbte en af dem, men...
Da Edwin flygtede, blev han ramt af pile.
Jeg kunne stadig høre ham skrige, da jeg blev slået ned.
Så... Så han måske stadig i live?
- Ved du, hvor de førte ham hen? - Nej... det gør jeg ikke.
Men den mand, der reddede mig, ved det måske.
Der er måske håb. Hvil dig nu, Freja, og bliv rask.
Må fred være med dig.
- Tak. - Vi beder til, at du læges hurtigt.
Der skal rettes op på det.
Vi må finde vores broder og hævne Richards død i Herrens navn.
- Denne hån må ikke forblive ustraffet. - Kære biskop.
Vi er alle rasende og enige, men det er en kompliceret situation.
Vi har lige sluttet fred med Odinsson. Vi kan ikke bryde den uden en årsag.
Uden årsag? Har du set, hvad de har gjort ved Freja?
Jeg finder ud af, hvor broder Edwin er, og så tager vi en beslutning.
Det her er Danmark, ikke England. De gamle guder lever stadig her.
Vi må være listige.
Jeg håber, du har ret.
- Vis tilbageholdenhed. - Gudrun, det her er godt.
- Endelig kan vi tage, hvad der er vores. - Vi må ikke havne i det gamle mønster.
Vi har sluttet fred med Odinsson, og sådan skal det forblive.
Men nu er vi mange nok til at tage byen fra jarlen og hans gamle guder.
Det er ikke kristent. Vi kan ikke bede kongens livvagt slås mod Odinsson.
Han er jarl og har svoret kongen troskab.
- Jeg vil se ham konvertere. - Ønsketænkning, Gudrun.
Ikke andet. Så snart du indser det, har vi en større chance for at overleve.
- Vi er nødt til at udslette dem. - Vi skal bede og feste i dag... sammen.
Og de gode mænd, der er kommet, er sikkert tørstige.
Herren afslører sine planer, når tiden er inde. Nu må du finde den fremmede-
- og invitere ham. Vi må finde ud af, hvad han ved.
For min hustru!
Han ved mere om hende end jeg.
- For kongen! - Jeg er ikke meget sammen tid med konen.
Han ser hende oftere end jeg.
Ikke engang en indbydelse?
Vi burde gå derover og lade Gudrun betale for sin uforskammethed.
Vi vil ikke deltage i deres for tidlige fejring.
Den bliver kortvarig.
- Det bliver deres sidste måltid. - Må Oden bevise, at du har ret.
Det er blevet forudsagt.
Vent her, så henter jeg Gudrun.
Han er her.
Det er ikke forgiftet.
- Hvordan har din søster det? - Kom med.
- Freja kommer sig takket være dig. - Hun var anstrengelsen værd.
Måske er du mere end kun et sværd?
Måske er jeg bare svaret på dine bønner.
- Herren leverer. - Og hvis han ikke gør det?
Er det så hans vilje?
Der var præster, som rejste med Freja fra England.
Vi tror, at en af dem stadig er i live.
- Jeg vil bede dig finde ham. - Hvorfor skulle jeg være interesseret?
Du får en generøs dusør, hvis det lykkes.
Han er af største betydning.
Han har viden om troen, som skal skrives ned.
Så vil jeg holde udkig.
Du er en meget dyr... brødkniv.
Du overlever måske. Der er gået fem dage, og der er stadig fred.
- Det er en falsk fred. - Vær ikke nedtrykt, fordi det slog fejl.
Vær glad. Du er stadig i live.
Nu varer det ikke længe.
Freja, min kære. Det er rart at se dig på benene igen. Du er helet hurtigt.
Det må have været dine bønner, søster.
Hvor er manden, der reddede mig? Jeg vil takke ham rigtigt.
Han er her... i byen.
Og din fred med jarlen? Tror du, den holder?
Hvis Gud ønsker det. Eller hvis biskoppen beordrer det.
Er det Gud, der ønsker det, eller en anden? De er lumske.
- Vi må gøre det færdigt. - Hvor langt?
- Jeg skal tale med biskoppen! - Hvad er der sket?
Vi blev overfaldet i nat. Nogle forsvarer stadig skibene-
-men snart har de besejret os.
I må mobilisere kongens livvagt. Ellers bliver vi slagtet.
Hedninge.
Når kongen hører om det, sender han en hær. Vi er under hans beskyttelse.
Jeg sagde det jo! Det her er Odinssons værk.
Svin.
- Jeg må tale med dig. - Dig? Det var jo dig.
- Hør... - Vent, jeg vil takke dig.
- Det var en ædel handling. - Vi har ikke meget tid.
Gudrun fortalte om præsterne, der var med dig i skoven.
- Kendte du ikke til dem? - En død, og en, du sidst så i live?
Ja...
- Jeg tror, jeg ved, hvor han er. - Edwin?
- Lever Edwin stadig? - Måske, måske ikke.
Da jeg så sølvkorset og biskoppen, vidste jeg, jeg havde set det kors før.
- Vi må fortælle mine søstre det. - Hvis jeg finder ham...
...møder du mig ved handelsposten ved solnedgang.
Hvem er du?
Vi har ikke tid til spørgsmål.
- Kom. - Tak.
- Hvem er det? - Mig, luk op.
Hvad har du gjort?
- Han reddede mig. Han er Guds budbringer. - Det er nok.
- Giv ham mad og drikke. - Selvfølgelig.
Freja kommer snart. Jeg kommer tilbage.
- Freja? Lever hun stadig? - Ja.
Tak.
- Tak. - Du virker meget sulten.
- Edwin. Du er i live. - Og du...
- Hvad skete der med dig? - Sæt dig ned.
Jeg var sikker på, at de ville dræbe mig, men en fremmed reddede mig.
- Vi har vist den samme frelser. - Vi har ikke meget tid. Tag den her.
Hvad er det?
Jeg kan ikke tage imod det. Det tilhører biskoppen og kirken.
Tag det og gå nu. Det her er til Odinsson for at bevare freden.
Men han forrådte jeres tro.
- Og Gudrun? - Freja, hør her.
De indser snart, at han er væk. Du er ikke sikker her.
- Kongens mænd vil beskytte os. - Kongens mænd er døde.
De kommer ikke tilbage. Vi skal af sted nu.
Gud velsigne dig.
Rejs mod nord. Og bliv i skoven. Hold er væk fra vejene...
...og bliv ikke i lejren med din søster. Jeg giver hende besked.
- Der må ikke være spor efter dem. - Hvad har du gjort?
- Hvad et anstændigt menneske ville gøre. - Hvornår er du blevet anstændig?
Gudrun!
Jeg fandt præsten.
- Herren være lovet. - Herren havde intet med det at gøre.
Jeg har sendt ham og din søster mod nord. Når Odinsson opdager-
- at præsten er væk, kommer han garanteret hertil.
- Hvad har du gjort? - En god gerning.
Men til hvilken pris?
Odinsson!
Hvor er jarlen?
- Find ud af det. - Fremmede. Godt, at du er her.
- Er du allerede tilbage? - Der har været en slem nedslagtning.
Hvad er der sket?
- Et togt? Hvor mange døde? - Tre.
- Og præsten er borte. - Hvordan fandt Gudrun ud af det?
- Hvor er Tor og resten af mændene? - De red i forvejen.
Hvad mener du med det? Fordrev vi ikke kongens mænd?
- Ti, hustru. - Skam dig ikke over at besejre de svage.
De sejlede tilbage. Kongens mænd sejlede tilbage.
Men jeg så skibene brænde. Jeg så selv ilden fra tårnet.
Fortæl, hvad der foregår, fremmede.
Fang ham!
Så... hvor har du været?
Var det dig, der dræbte vagterne?
Hvor er præsten?
Det er nok!
Lad ham være.
Han siger ikke noget lige nu.
Lad ham tænke over sine svar.
- Han vil tale senere. - Han...
...er ikke andet end et fejt svin...
...der lister omkring som en bedrager. Se den her.
Ær ham ikke ved at sammenligne ham med en af guderne.
Giv den til jarlen.
Tænk dig om, fremmede. Ellers får du en smertefuld død.
Herre. Vi fik denne ring fra den fremmede.
Gorms ravne-symbol.
Hvordan kan en lejesoldat have noget så værdifuldt.
Bedrag og mord, uden tvivl.
Den er lavet til mig.
Tak. Du kan gå nu.
Han er her et sted i byen.
Og hører I, at nogen skjuler ham... Så dræb dem!
Fremmede? Jeg ved, at du er her.
Fremmede?
Kom frem, din lille rotte.
Dig? Kom herind, hurtigt!
- Jeg har ikke set ham, jeg sværger. - Du lyver.
Den, der ernærer sig ved sværdet, efterlader ikke sit guld.
Jeg er handelsmand. Mange fremmede passerer her og betaler for logi.
- Ja, og hvor mange på det seneste? - Jeg holder ikke regnskab.
Jeg hjælper alle, som betaler, uanset hvilke guder de tilbeder.
Det er jeres mord, der skader min forretning.
Hør godt efter. Hvis du ser din lille ven igen...
...eller hvis jeg hører, du har skjult ham, så sværger jeg ved guderne-
-at jeg flår dig levende.
Den lille rotte.
Smed. Har du set denne fremmede?
Den fremmede? Jeg har ikke set ham, siden han kom for at se på et sværd.
Mener du... det her?
Hun blev stjålet fra mig.
Dejligt at se hende igen.
Du kan beholde sværdet.
Og hvis den fremmede dukker op...
...kommer du til mig.
Selvfølgelig, Tor.
Vi må opretholde en vis orden her. Vi starter krigen på grund af den fremmede.
Han kan ikke have dræbt alle selv.
- De var ikke så dygtige som... - Hvorfor tog han præsten med?
Hvad gjorde han ved ham? Tænk! Han må have fået hjælp af de kristne.
Hvorfor skulle han ellers redde en præst?
- Olaf, fandt du ham? - Nej, herre.
Du har nok ret. Han må have fået hjælp af de kristne.
Ja, herre. Det er på tide, at vi fordriver de kristne fra byen.
- Enig! - Saml mændene sammen. Vi gør det nu.
- Det er allerede gjort, herre. - Så tager vi af sted.
Jeg fører dig til et sikrere sted.
- Din gud har forladt os. - Min gud?
Det er den eneste gud.
- Har du mistet din tro? - Hvorfor er en gud bedre end flere?
Og det er han tydeligvis ikke. Gudrun, du blev ført bag lyset.
Da Odinsson dræbte din mand, ville han bare beskytte dig.
Hvad er det, du siger? Hvordan kan du være så hjerteløs?
- Hvor er din fromhed? - Du tvang mig til at vælge.
Mellem min kærlighed til guderne og min kærlighed til dig.
Nu må du indse, at du valgte at følge den forkerte gud.
Han har ikke givet os andet... end frygt...
...tab og sorg.
Og vores søster? Hun er i sikkerhed nu hos præsten.
Hvor er Freja? Er hun flygtet?
Den fremmede.
Han reddede måske Freja, men han har fordømt os andre.
- Han var udsendt af Gud. - Nej, af Loke.
Vi må give dem besked.
Du må give dem tid til at komme længere væk.
Skal vi ofre os for dem? Hun har altid været din svaghed.
Troen skal overleve.
Hvor er han? Du sagde, at han ville være her.
- Den kujon er uden tvivl flygtet. - Han kunne knap nok bevæge sig.
Det var måske et trick.
Han kan ikke være nået langt væk.
Vi finder ham.
Fader Vor, du som er i himlene, helliget vorde dit navn. Komme dit rige...
Biskop!
Hvor gemmer du ham?
Gudrun! Er du derinde?
- Himmelske fader, giv os håb. - Biskop!
Send ham ud.
Ellers brænder jeg kirken ned.
Kjuoner!
Vend om og mød os!
Flygt! Flygt!
Fang ham!
Hvad venter du på?
Hvor er din gud nu, heks?
Jeg kender dette sted.
Du er i sikkerhed her, indtil du er kommet dig.
Agnir giver dig mad og vand. Hun vil hele dig. Hvil dig nu.
Drik. Drik.
Herre... Hvad har jeg gjort?
Du løj for mig, Agnir.
Du har forrådt jarlen.
- Og nu skal du straffes. - Nej, jeg har ikke gjort noget.
Agnir... Spar dig selv for en smertefuld død.
Jeg ønsker ikke det her, men den fremmede skal tage ansvar for sin handling.
Fortæl, hvor han er, så er alt overstået.
Olaf. Skær ham og få ham til at tale.
- Smed. - Jarl...
De ved, at Agnir hjælper dig. De har bundet ham på torvet...
...og taget dit guld.
- Det var uheldigt. - Jeg tænkte, at du fik brug for det.
Grim. Jeg har savnet dig.
Du har vist haft travlt, smed.
En smed har altid travlt.
Hvor har du været?
- Leveret økser. - Til hvem?
Der er ingen tilbage i den del af byen, smed.
Vil du hænge der...
...ved siden af din ven?
Du har leveret våben til genfærd.
Du narrer ikke jarlen.
Hvor er den fremmede?
Fremmede. Du arbejder for jarlen.
Kan du huske det?
Du tager fejl.
Du er en idiot.
Giv op, fremmede.
Smed!
Jeg får dig halshugget! Din slange!
Du vil vel ikke dræbe en ubevæbnet mand?
Odinsson!
Meget død... er blevet set med disse øjne.
Lad os købslå. Jeg har sølv og guld.
Jeg har jord. Jeg vil give dig en gård.
- Du har noget, der tilhører mig. - Ja, du får, hvad du vil have.
Hvorfor ydmyger kujoner sig, når de ved, at en sikker død venter?
Du skal ikke til Valhal. Du skal ikke feste med Odin.
Det her er for min far, kongen!
Jeg har vist misbrugt jeres gæstfrihed.
Byen tilhører jer. Ikke en gud.
Tak, min prins.
Jeg vidste det. Jeg vidste, at du ikke bare var en fremmed.
Tekster: Torben Christensen www.ordiovision.com